45 év a könyvtárosok képzésében – Kovács Máté példáján
Dr Suppné dr. Tarnay Györgyi

Minden évben november táján a könyvtáros társadalom tisztelettel emlékszik a nemzetközi és hazai szakmai vezető szerepet betöltő Kovács Máté professzora - idén születése 107. évfordulóján. Az élet rendje szerint egyre kevesebben vagyunk, akik munkatársként, ill. tanítványként ismerhettük Őt (ma már nyugdíjasok), akiknek pályájára hatással volt az Ő egyénisége, szakmai tudása, nyitottsága, kreatív gondolkodása, embersége. 
Számomra, aki 1960-1965. az ELTE történelem-könyvtár szaka nappali tagozatán találkoztam vele, Ő elsősorban a nagy tekintélyű tudós professzor volt, akinek mondandójára minden esetben figyelni kellett, aki a könyvtáros szakmát a társadalmi fejlődés egészébe helyezte a szakma belterjessége helyett, aki a tanítványaira „apaként” figyelt, gondjaik megoldásában mindig segítségükre volt. Szakmánkat a művelőikön és a közvetlen használókon kívül a mai napig nem ismeri, így nem is értékeli megfelelő helyén a társadalom. Csak az egyetemi évek alatt élvezhettünk egyértelmű védettséget a lekezelő magatartással szemben – Kovács Máté megnyilvánulásai kiemelten fontossá tették a munkánkat, büszkék voltunk a szakunkra, s igyekeztünk azt a legjobban elsajátítani, majd később továbbfejleszteni. Ez a hatás olyan meghatározó, erős volt, hogy kitartott egész pályánkon, az azt ért változásokon át - a magam részéről tovább tudtam adni tanítványaimnak az erőt, a hitet munkájuk fontosságában, hogy azt hivatásként tudják végezni. 
A Professzor Úr vezette kiváló szakemberekből álló oktatógárda és a hallgatók között családias légkör alakult ki, amely a képzés végére a közös munka eredményeként sok esetben barátivá alakult – számomra követendő például szolgálva egész pályámon. Kovács Máté könyvtárelméleti koncepciója alapján kialakított, a kapcsolódó területeket is átfogó tanterv szerint tanultunk, amelyet nyitottság és széleskörűség jellemzett. Ezt a szellemiséget igyekeztem képviselni később 12 éven át a Művelődési és Közoktatási Minisztérium Könyvtárosképzési és Továbbképzési Bizottsága tagjaként, majd 10 éven át a Tanítóképző Főiskolák Tantervfejlesztő Bizottsága elnökeként, később a Kossuth Lajos Tudományegyetem/Debreceni Egyetem informatikus könyvtáros szaka tanterve kialakításakor és fejlesztésekor.
 Az egyetemi évek alatt mintát kaptam a szakmai gyakorlatok, szakmai utak, szakestek szervezéséhez is, mely területeket továbbfejlesztve, igazodva az aktuális lehetőségekhez évtizedeken át alkalmaztam. Hallgatóimat választott szakterületük jobb megismerésére rendszeresen vittem szakmai utakra az ország neves könyvtáraiba, nyomdáiba, s eljutottunk Bécsbe, Kassára, Nagyváradra is – kitekintésképpen. Fontosnak tartottam, hogy hallgatóim találkozzanak a szakma mindenkori aktuális problémáival, kiemelkedő személyiségeivel, ezért pl. rendszeresen vittem magammal hallgatókat az MKE vándorgyűléseire, szakmai szervezetei rendezvényeire, akik azután beszámoltak hallgatótársaiknak a programokról.
Az diploma megszerzése után a Debreceni Tanítóképző Intézet könyvtára vezetője lettem, amelyet iskolai könyvtári szintről pedagógiai-közművelődési-könyvtári szakkönyvtárrá fejlesztettem a szakok oktatóival együttműködve. Számomra nem volt egészen új a pedagógiai terület, hiszen az egyetemi évek alatt - Kovács Máté ajánlására - egy évfolyamtársammal szakoztuk be az Országos Pedagógiai Intézet szakkönyvtárának teljes állományát. 1963-ban indult az Intézetben a népművelő-könyvtáros képzés, amelynek könyvtári alapállományát a tanterv ismeretében a dokumentumpiacról – sok esetben antikváriumokból, gyűjtőktől kellett beszereznem. Ma is büszkeséggel tölt el, ha felidézem munkám eredménye elismerését - a Professzor Úr dicséretét, ami az új könyvtárban rendezett első konferencián hangzott el.  
Az intézményben folyó népművelő-könyvtáros képzésben kezdettől fogva részt vettem  először gyakorlatvezetőként, majd 24 éven át intézeti tanárként, főiskolai docensként. Oktattam a könyvtártan, könyvtári osztályozás, könyvtári tájékoztatás, olvasásismeret, ifjúság könyvtári ellátása, s több speciálkollégium tárgyait - ezekhez kapcsolódó posztgraduális képzéseken egészítettem ki tudásomat az OSZK, KSH, NKM szervezésében. Az akkor kötelező Marxizmus-Leninizmus Esti Egyetem szakosítója helyett az ELTE-n elvégeztem a filozófia szakot, amit jól tudtam hasznosítani az oktatásban, majd olvasásszociológiai témában summa cum laude minősítésű egyetemi doktori címet szereztem az ELTE-n.  
Az a kultúrpolitikai elképzelés, amely a könyvtár szakot a népműveléssel  összekapcsolta évekig vita tárgyát képezte. Ma már igazolta a gyakorlat ennek hasznát: a népművelői munkába rendszert, pontosságot hozott, a leendő könyvtárosok pedig a művelődés különböző területeit egységben láthatták, elméleti és gyakorlati segítséget kaptak a más művelődési intézményekkel való együttműködéshez, mely gazdagította a könyvtári munkát. Kovács Máté ezt felismerve a 60-as években többször hangot adott véleményének pl. a közművelődési és könyvtáros oktatók, kutatók számára a Népművelési Intézet által évente szervezett konferenciákon. 
A könyvtárosképzés feladatát Csendes Jánossal (Bessenyei Tanárképző Főiskola későbbi tanszékvezetőjével), Kertész Gyulával (OSZK későbbi osztályvezetőjével) és Bényei Józsefnével – mindannyian Kovács Máté tanítványok - láttuk el, ami mindannyiunkat kötelezett. Tanítványainktól magas szakmai tudást vártunk el, s igyekeztünk a szakma iránti elhivatottságot kialakítani bennük. A debreceni népművelő-könyvtáros szakpár léte 18 éve alatt nappali és levelező tagozaton 2362 jól felkészült szakembert adott a nemzeti kultúrának. Ők évtizedeken át kiváló munkát végeztek/végeznek a fővárosban és főképp a Dunától keletre: országos szakkönyvtárak, megyei- és városi közművelődési könyvtáraink, közművelődési intézményeink vezető és középvezető posztjain - példaként szolgálva az újabb könyvtáros generációknak.  Jónéhányan részt vállalnak a főiskolai, egyetemi könyvtárosképzésben is. 
A művelődéspolitika 1976-tól főiskolai szintre emelte a tanítóképzést, megszüntette a népművelő-könyvtáros szakot a debreceni és szombathelyi intézményekben. Minden tanítóképzőben bevezette a népművelő és könyvtáros szakkollégiumot, melyek közül a tanítóképzős hallgatók szabadon választhattak. Ez új helyzetet teremtett – a könyvtári szakkollégiumot választó tanító szakos hallgatókat kellett felkészíteni az információszerzés könyvtári lehetőségeire, iskolai könyvtári feladatokra. Ez az elképzelés a debreceni intézményben 1000-nél több olyan tanítót adott a közoktatásnak, akik tanítványaikat jobb minőségben készíthették fel tanulmányaikra, sokan közülük iskolájuk könyvtárosai lettek. 1976-1993 között nekem jutott a felelősség az intézményben folyó könyvtárosképzésért. A feladat nem elégített ki, bekapcsolódtam a pedagógusképzés innovációs irányai országos kutatásba, kidolgoztam a projektszemléletű komplex személyiségfejlesztő módszert, s gyakorlati alkalmazását. Tanítójelöltek és könyvtári szakkollégisták körében Olvasáspedagógiai Kört szerveztem, bekapcsolódtunk az 1980-as évek elején a demokratikus értékeket és a szabad gondolkodást felvállaló olvasótábori mozgalomba. A szorgalmi időben történő komoly felkészülés eredményeként 15 éven át nyári időszakban országosan példaértékű 10 napos olvasótáborokat szerveztünk általános iskolai tanulók számára. Munkánkról és hozadékairól hazai és határainkon túli kiállításokon, konferenciákon és számos publikációban is hírt adtunk, meghívást kaptam a magyar Garabonciás Szövetség elnökségébe. E speciális képzésben résztvevő több, mint 300 hallgatóval máig tartjuk a kapcsolatot - többek között évente egy-két hétvégi alkalommal gyakran 40-nél többen is összejövünk, s beszámolunk egymásnak a szakmai indíttatás aktuális alkalmazásáról is.
1989-től részt vettem a hazai egyetemeken másodikként a Kossuth Lajos Tudományegyetemen indított informatikus könyvtáros szak tantervi programja kidolgozásában, később korszerűsítésében – óraadóként, majd egyetemi adjunktusként tanítottam 20 éven át a könyvtártan, osztályozás, olvasásszociológia /pszichológia/pedagógia, könyvtárhasználat oktatásmódszertana, kutatásmetodika tárgyait. Minisztériumi felkérésre kidolgoztam a könyvtárostanári szakirány tantervét, mely szerint  éveken át oktattam - ez az irány jelenleg a mesterképzésben él tovább. 
A hivatásra való felkészítésben kiemelten fontosnak ítéltem a hallgatók tudományos diákkörbe való bevonását. 1983-2003 között a főiskola/egyetem Informatikus könyvtáros Tudományos Diákkörének vezetője, az Országos Tudományos Diákköri Tanács tagja voltam, magam több, mint félszáz hallgatói munkát irányítottam, közülük 36 országosan díjazott lett. A legjobb munkák továbbfejlesztésében, publikálásában segítségére voltam a hallgatóknak. Itt kell megemlíteni, hogy a főiskolai műhelyben Kovács Máté halála első évfordulójára készült Kiss Mária TDK dolgozata: Kovács Máté biobibliográfiája 1945-1972 időszakra vonatkozóan, amellyel az OTDK-n I. díjat nyert. Később teljességre törekvően dolgozta fel a Professzor Úr hagyatékát 1927-1982 között: KM szakirodalmi munkássága és a róla szóló irodalom címmel, amiért az elsők között nyerte el a KM emlékének ápolásáért emlékplakettet.  Ezt a munkát folytatta Fehér Anita informatikus könyvtár szakos egyetemi hallgató, aki a Professzor úr születése 100. évfordulójára irányításommal feldolgozta munkássága 1983-2006. terjedő időszakát, ezért megkapta a KM Kuratórium pályadíját. Ugyancsak irányításommal készült el Balla Ildikó informatikus könyvtár szakos egyetemi hallgató: Az információ és a könyvtár szerepe sikeres életpályák alakulásában c. dolgozata, mellyel 2003-ban a KM Kuratórium pályázatán megosztott első díjat nyert.
Pályám során törekedtem kutatási eredményeim bemutatására, közel 150 publikációban (könyvek, tanulmányok, szakcikkek, oktatási segédletek, 50-nél több hazai és nemzetközi konferencián tartott előadáson, több, mint 40 országos szakmai konferencia szervezésében, számos sikeres pályázat írásában és lebonyolításában.  Könyvtári és közoktatási szakértőként – főként a szakfelügyeleti munka során folyamatosan kapcsolatban álltam a könyvtári gyakorlattal, amit jól tudtam hasznosítani az oktatásban. Szakmai érdeklődésem a határokon túli kapcsolatokra is kiterjedt (Pozsony, Kassa, Kolozsvár, Amsterdam), melyek tartalma oktatói, hallgatói látogatások, oktatási programok cseréi, szakmai előadások tartása volt. Könyvtárszakmai utaimon megismertem többek között az angol, a skót, az ír, a portugál, az osztrák nemzeti könyvtárakat, az Alexandriai és a Vatikáni Könyvtárt, holland és német köz- és iskolai könyvtárakat, az itt szerzett tapasztalatokat beépítettem a képzésbe.
Kovács Máté példáját követve bekapcsolódtam a szakmai közéletbe – elsőként a Magyar Könyvtárosok Egyesületébe, ahol a Gyermekkönyvtári Szekció titkára, majd elnöke feladatait láttam el (1990-1998), tagja voltam a Magyar Könyvtárosok Egyesülete Tanácsának (1994-1998), a Könyvtárostanárok Egyesülete és a Magyar Olvasástársaság alapító tagja voltam. Nagy megtiszteltetés, hogy megalakulása óta (1997) tagja vagyok a Kovács Máté Alapítvány Kuratóriumának.
A könyvtárosképzésben eltöltött négy és fél évtized alatt részben az oktatott szaktárgyakhoz kapcsolódóan, részben a szakma aktuális eseményei adta lehetőségeket kihasználva hívtam fel hallgatóim és a könyvtáros társadalom figyelmét Kovács Máté munkásságára, szakmai, közéleti szerepére, értékmentő és értékteremtő eredményeire, követendő példájára. E tevékenységem kiemelt állomásaként említem a születése 75. évfordulóján a Debreceni Tanítóképző Főiskolán rendezett nyilvános tanszéki ülést, ahol széleskörű szakmai érdeklődés mellett Kovács Mátét, mint művelődéspolitikust mutatta be Dr. Fülöp Géza, s munkáiból válogatott bibliográfia és kiállítás készült. 1994-ben a KLTE-n megalakítottam a Kovács Máté Kört, melynek célja KM szellemi öröksége ápolása, terjesztése az informatikus könyvtár szakos hallgatók körében, szakmai nyitottságuk, problémaérzékenységük, kreativitásuk fejlesztése, bekapcsolásuk a szakmai közéletbe, s a könyvtáros hivatás kialakítása segítése volt. A Kör programja felkeltette más szakos hallgatók érdeklődését is, szívesen jártak a foglalkozásokra, bekapcsolódtak programjainkba biológia, földrajz, történelem, politológia fizika, pedagógia szakokon tanulók is. A Kör tagjai közreműködésével szerveztem meg 1996-ban az I. Európai Gyermekkönyvtáros Konferenciát Debrecenben - holland, osztrák, cseh, szlovák, erdélyi magyar kollégák és az MKE Gyermekkönyvtáros Szekciója tagjai részvételével - gazdag programmal, nagy sikerrel. Kovács Máté születésének 90. évfordulóján a KLTE-n országos emlékülést rendeztünk az Egyetemi Könyvtárral együttműködve, melynek lebonyolításában, s néhányan előadóként is részt vettek a Kör tagjai. A plenáris ülésen és négy szekcióban elhangzott előadások szerkesztésemben megjelentek a KLTE Könyvtára Könyv és könyvtár sorozata XVIII. kötetében.

Pályámat áttekintve egyértelmű számomra, hogy szakmánk helyzetének nem mindig pozitív alakulásában kevésbé tudtam volna helytállni a Professzor Úr biztonságot adó nyugalma, derűje, elkötelezettsége, bátorságot, hitet sugárzó példája nélkül. Ha eredményességem tanítványaim eredményeiben mérem, s a máig irányomban megnyilvánuló tiszteletben, barátságban és szeretetben, úgy érzem sikerült megfelelni a Professzor Úr elvárásainak.
Hosszú idő óta hiányoznak szakmánkból a KM formátumú, tisztánlátó, rendszerben gondolkodó, a meglevő pozitív eredményeket értékelő, arra építő személyek, akik, megtalálják a stabilitás és megújulás helyes arányát, s azt érvényre is juttatják a társadalom javára – hitet és erőt adva a könyvtáros nemzedékeknek feladatuk mind teljesebb ellátásához.