Author: Hangodi Lajos
Last saved by: Hangodi Ágnes
Company: home

Emlékeztető
a Kovács Máté Alapítvány kuratóriumának 2011. évi első üléséről

Időpont: 2011. február 25. 14.00 óra
Helyszín: OSZK 540. oktatóterem (1827 Budapest, Budavári palota F. ép.)
Jelen vannak: 
a kuratórium tagjai:	Barátné Hajdu Ágnes
Bényei Miklós
Kovács Ilona
Suppné Tarnay Györgyi
			Szabó Sándor
			Tóth Gyula (elnök)
Hangodi Ágnes (titkár)
a díjazottak:		Czövek Zoltán (egyben meghívott tanszéki képviselő)
			Sipos Anna Magdolna
a meghívott tanszéki képviselők közül:
			Agárdi Péter
			Kovács Zoltán
			Nagyné Mandl Erika
			Szarka Beáta
			Verók Attila

Távol vannak:
a kuratórium tagjai közül:	Szerafinné Szabolcsi Ágnes

A kibővített kuratóriumi ülés elején az elnök köszöntötte és bemutatta egymásnak a megjelenteket, majd felkérte Kovács Ilonát, hogy az alapítók és a kuratórium képviseletében adja át a tavalyi pályázati nyerteseknek, Sipos Anna Magdolnának és Czövek Zoltánnak az okleveleket és az ösztöndíjakat. Kovács Ilona összefoglalta az Alapítvány aktív működésének tíz éve alatt az alapító okiratban kitűzött célok szerint folytatott szerény, mégis ösztönzően ható pályázati és jutalmazási tevékenységet.

A továbbiakban az elnök a meghívott vendégek számára bemutatta az Alapítvány három alapvető célját, ismertette az utóbbi tíz év alatt folytatott tevékenységét – kérve, hogy a könyvtárosképző tanszékek „ne hagyják parlagon” a kuratórium felajánlásait. Elmondta, hogy kitűzött céljaink megvalósítása kissé egyenetlen volt idáig: a legnagyobb eredményeket Kovács Máté hagyatékának ápolása területén értük el (évfordulós megemlékezések, kötetek). Az ezidáig legkevésbé megvalósítottnak a harmadik célt: a fiatal, gyakorló könyvtárosok támogatását nevezte, majd elmondta, hogy ennek javítása érdekében a kuratórium az ülés előtt egyelőre szóbeli tárgyalásokat folytatva, informálisan – megkereste a MKE-t és az IKSZ-et, és alapítványi különdíj adományozásának felajánlásával kinyilvánította csatlakozási szándékát „Az Év Fiatal Könyvtárosa-díj”-hoz (az ülés után mindkét szervezet elnökéhez hivatalos levéllel is fordultunk, az IKSZ elnökétől a pozitív válasz is megérkezett már). 

2008-ban a kuratórium első elnökéről, Fülöp Gézáról emlékeztünk meg, a tavalyi évben pedig könyvalakban, a Hatágú Síp Alapítvány segítségével jelentettük meg nagydoktori disszertációját. Ez alkalomból tettünk javaslatot egy, a MKE vándorgyűlésein megvalósítandó állandó programra: a könyvtáros szakma nagyjairól szóló közös megemlékezésekre. Mivel 2011-ben Sallai István, 2012-ben pedig Sebestyén Géza születésének lesz századik évfordulója, az idei pécsi vándorgyűlésre is kezdeményezzük az évfordulók megünneplését – amellett, hogy a kuratórium a MKE Társadalomtudományi szekciójával közösen 2011. május 30-ára Sallai-emlékülést szervez az Országos Széchényi Könyvtárban. 2012-ben Kovács Máté halálának 40. évfordulója lesz, a kuratórium szeretné a professzor tevékenységének utóéletét, hatását vizsgálni, vizsgáltatni, választ keresve arra a kérdésre is: mennyire van jelen a mostani képzésben Kovács Máté személye és tevékenysége.

A következőkben az elnök feltette a kérdést a meghívott vendégeknek: eljutnak-e a kuratórium pályázati felhívásai az informatikus könyvtár szakos hallgatókhoz, mit teszünk vajon rosszul, ami miatt tavaly pl. egyetlen hallgatói pályázat sem érkezett kiírásunkra. Jelezte továbbá, hogy idei pályázatunk már meghirdetésre került valamennyi szokásos fórumon (Katalist, tanszékek levelezőlistája, 3K). Kérte a tanszékek jelen lévő képviselőit: a „NOB-szemléletnek” megfelelően legyenek képviselői az Alapítvány ügyének saját tanszékeiken (ehhez remek lehetőséget biztosít többek között honlapunk: www.ki.oszk.hu/kma). 
Kovács Ilona folytatta az elnök által elmondottakat azzal, hogy jelezte: rendezvényeinken olyan előadások hangzottak el, amelyek a forrásfeltárást helyezték előtérbe, ez a továbbiakban is fontos feladat, különösen azért, mert most még sokan élnek a Kovács Máté-kortárs szemtanúk közül. Olyan beszélgetéseket tervezünk, amelyeken a korábbi idők kiemelkedő szakembereinek, könyvtári rendszerteremtőinek, iránymutatóinak a mai könyvtáros és könyvtárosnak készülő generáció tagjai feltehetnék kérdéseiket. Ez annál is inkább fontos lenne, mivel a beadott pályamunkák elemzésekor a kuratórium rendszeresen azt tapasztalja, hogy nem eléggé differenciáltak a pályázók régebbi korok kultúrpolitikájára vonatkozó ismeretei.

A felvetésekre a következő válaszok hangzottak el: 
•	Kovács Zoltán az ELTE BTK HÖK Informatikai és Könyvtártudományi Intézeti képviseletének elnöke elmondta, hogy elsőéves MA-hallgatóként egyre többször tapasztalja: a BA-képzésbe bejövő évfolyamokon egyre nagyobb az érdektelenség. Jelezte továbbá, hogy ők rendszeresen figyelik és közzéteszik a pályázatokat, és kérte, hogy a kuratóriumi titkár e-mailben küldje el számukra a legfrissebb pályázati hirdetést is – a kuratórium elnöke válaszában jelezte: meghívónk elsősorban oktatóknak szólt, kérjük, a tanszék jelölje meg azt a személyt, akivel a továbbiakban a kapcsolatot tarthatjuk (az emlékeztető szövegével újra megkeressük az összes könyvtárosképző tanszéket, tehát azokat is, akik esetleges akadályoztatásuk miatt nem tudtak eljönni – kérve a kapcsolattartó személyének megjelölését).
•	Agárdi Péter professzor, a pécsi intézet igazgatója elmondta, hogy Kovács Máté-tanítványként azonosul a professzor szellemiségével, köszöni az áldozatkész alapítványi vállalást; de határozottan úgy érzi: a fiatalság nagy része nem szereti a történelmet, legfeljebb a politikumot látja benne, ezért oktatóként „ravaszabbnak” kell lenni, pl. szakdolgozati témaként nem konkrétan Kovács Máté személyét, hanem a mai tágabban vett környezetben, kulturális élményekben, médiavilágban tükröződő hatását kell vizsgáltatni, vagy a könyv-könyvtár-könyvtáros szerepét kell elemeztetni a kortárs szépirodalomban (Spiró Fogságától egészen az igényesebb lektűrig). Szükség lenne továbbá a könyvtáros hivatás modern voltának elismertetésére, a pedagógusképzés bolognai rendszerből következő problémáinak feltárására, az általános műveltség szintjének tragikus zuhanását hozó okok összegyűjtésére – mindezt az Alapítvány támogatásával igényes konferenciákon lehetne megvitatni, de szükség lenne egy-egy, egyelőre csak kéziratban létező igényesebb szakkönyv megjelentetésére is – a kuratóriumi elnök válaszában jelezte, hogy az Alapítvány önállóan nem, csak mások támogatásával tud könyvet megjelentetni.
•	Sipos Anna Magdolna – szintén a pécsi tanszék képviseletében – elmondta, hogy véleménye szerint a 40-es és az 50-es évek könyvtárügyének rekonstruálása kutatásmódszertani problémákat vet fel, mert már az alapvonalak felvázolása is hiányzik, vagy igen sematikus (többet tudunk a középkori könyvtártörténetről, mint a közvetlen múltról, hiányzik a Könyvtárosok kézikönyvének történeti kötete is) – ezért szükség lenne egy digitális szöveggyűjtemény létrehozására, hiszen a fiatalság szinte kizárólag az internetről tájékozódik (a könyvtárosképzést támogató hagyományos tankönyvek, szöveggyűjtemények hiánya is égető). Jó lenne továbbá az eddigi nyertes pályázatokat is látni, olvasni a neten, ill. linkekkel kiegészíteni a különböző forrásokban közzétett Kovács Máté-bibliográfiákat. A képzőintézményekkel és a szakmai szervezetekkel közösen az Alapítvány lépéseket tehetne a könyvtártudomány értelmezésére, eljutva akár az akadémiai elismertetésig – a kuratóriumi elnök válaszában jelezte, hogy próbálkoztunk ugyan, de sikertelenül az antológia harmadik kötetének összeállíttatásával, megjelentetésével; ugyanakkor továbbra is az a véleményünk, hogy az 1945 utáni időszak könyvtártörténete sokkal közelebb vihető a hallgatókhoz, ha a könyvtárügyet „csináló” személyekről beszélünk (ez igen erősen bebizonyosodott a megyei könyvtárak félévszázados alapítását ünneplő rendezvényeken).
•	Nagyné Mandl Erika a kaposvári tanszék képviseletében elmondta: érdemes lenne az Alapítvány pályázati tematikáját szélesíteni, mert a vidéki hallgatók nehezen jutnak hozzá a Kovács Máté-hagyaték anyagaihoz, viszont foglalkozhatnának inkább az adott vidéki helyszínek híres könyvtáros személyiségeivel, a szülőhely könyvtártörténetével, az aktuális könyvtári trendek megvalósulásával helyi környezetben. Felvetette a szakdolgozat-verseny ötletét, és publikációs lehetőségként felajánlotta a Kaposvár és Szombathely közös kiadásában megjelenő „Képzés és gyakorlat” c. folyóiratot – a kuratóriumi elnök válaszában jelezte: az Alapítvány a vidéki hallgatók esetében szívesen ad támogatást utazási költségeik finanszírozásához; igazi eredménynek azt tartjuk, ha a pályázatok valóban új, eddig nem ismertetett témát dolgoznak fel.
•	Czövek Zoltán a szombathelyi tanszék vezetőjének, Murányi Péternek a javaslatait tolmácsolta: a szombathelyiek is a szakdolgozatok versenyeztetését vetették fel, és arra a két kérdésre keresik a választ: vajon mennyire van jelen a történeti stúdiumok oktatása napjainkban a képzésben, ill. lehetséges-e, hogy már nincsenek (anyagilag) rászorulva a hallgatók arra, hogy pályázzanak? – a kuratóriumi elnök válaszában jelezte: sajnálnánk, ha az információkeresés izgalma a történeti témák esetében nem lenne érvényes, és reméljük, hogy továbbra is van annak létjogosultsága, ha e témák esetében a lehető legpontosabb hivatkozási technika alkalmazását kérjük; a szakdolgozatok pályázatba való bevonását viszont nem támogatjuk (ezt hozzászólásában Barátné Hajdu Ágnes is megerősítette – mindkét szerepében: kuratóriumi tagként és tanszéki képviselőként egyaránt).
•	Verók Attila az egri tanszék képviseletében jelezte: a tanszék hallgatói közül már kerültek ki nyertes pályázók, jelenleg is dolgoznak néhányan az idei évre megjelölt témákon, a novemberi határidőre minden bizonnyal elkészülnek anyagaikkal.

A kuratórium elnöke zárszavában összefoglalta az elhangzottakat, és hangsúlyozta: nem hiába jöttünk össze, az Alapítvány a továbbiakban is szívesen folytat hasonló konzultációkat. Az Alapítvány kapcsolati tőkéjét is szívesen felajánljuk – de a magyar könyvtárügy valamennyi problémáját nem tudjuk a vállunkra venni.

A kuratórium tagjai közül Bényei Miklós emlékeztetett arra, hogy az IFLA 1972-es konferenciája volt az egyetlen, amelyet Magyarországon rendeztek (itthoni megszervezésében Kovács Máténak elévülhetetlen érdemei voltak) – érdemes lenne a MKE figyelmét felhívni arra, hogy a 2012-es év ebből a szempontból is kerek évfordulót jelent. Felhívta a figyelmet továbbá arra: igen elavult a mai magyar könyvtárról alkotott kép – nemcsak általában a társadalomban, de gyakran a könyvtárosok között is; egyetértett továbbá a könyvtáros hivatás hangsúlyozásának fontosságával és a könyvtártudomány elismertetésének szükségességével. Suppné Tarnay Györgyi javasolta, hogy az Alapítvány forduljon a minisztériumhoz azzal a javaslattal: a már létező, könyvtárosok számára adományozható díjak mellé alapítson újabbat, amely három nagy könyvtáros személyiség – Kovács Máté, Sebestyén Géza és Sallai István – nevét és emlékét örökíthetné meg.

Budapest, 2011. március 11.

Az emlékeztető hitelesítésére: 

Dr. Szabó Sándor sk.				Dr. Hangodi Ágnes sk.
     kuratóriumi tag				     kuratóriumi titkár,
					az emlékeztető készítője